- I tidigare avsnitt: - Jag kan inte vara med dig.
- Draken är ditt högre jag. - De vet inte att han är på väg.
Det är inte min familj. Det är du som låter dem dö.
- Vad sa du till honom? - Jag gav honom din hemadress.
Hur mår din fru?
Jag ser min fru ligga död.
Jag ser mrs Leeds och mrs Jacobi där Molly borde vara.
Ser du att du dödar henne?
Ja. Om och om igen.
Det är svårt att förutse när sköra material går sönder.
Hannibal gav dig tre år på dig att bygga en familj.
Han var övertygad om att han skulle kunna ta dem från dig.
Det har han gjort.
Vad ska han ta från dig?
Är det viktigt för dig att han tar nåt från mig?
Hannibal får saker att hända i världen.
Hannibal vill inte att jag blir dödad av nån annan än honom själv.
Och bara om han kan äta mig.
Han har ingen möjlighet att äta mig nu.
Den som ger sig in i leken får leken tåla.
Du har fått tåla mycket.
Han blir upphetsad av att veta att du är märkt på det här sättet.
- Varför det? - Varför tror du?
Blåskäggs fru. Hemligheter som du inte känner till, men måste bevara.
Om jag ska vara Blåskäggs fru, skulle jag vilja vara den sista.
Är Hannibal...
...förälskad i mig?
Kan han dagligen känna hunger för dig -
- och få näring av blotta åsynen av dig?
Ja.
Men värker du också för honom?
Wills tankar styrs inte av godhet mer än Miltons av fysik.
Han är fri och dömd att tänka sig allt möjligt.
- Nu har han tänkt sig det värsta. - Vissa tankar väcker uppmärksamhet.
Vem väcker din? Gud, djävulen eller den stora draken?
- Vi får inte glömma lammet. - Är Will Guds lamm?
Skydda oss från lammets vrede.
Vilka "oss"?
Du, jag och Stora röda draken.
Lammets vrede drabbar alla som felar. Han är ännu dödligare än Draken.
- För dig, ja. - Inseglen håller på att brytas.
Lammet håller på att bli ett lejon.
"Ty deras stora vredesdag har kommit, och vem kan då bestå?
Jag kommer att bestå.
Är ditt samvete rent?
Lika rent som ditt.
Du och Will är båda rättfärdiga. "Han dömer och strider rättfärdigt."
Strider mot Stora röda draken.
Det är inte han som är Draken, det är du.
Djävulen själv, fången i sin håla.
- I så fall är du Gud, Jack. - Det stämmer.
Alla gudar kräver sina offer.
- Vi har inget annat. - Åtta döda på en månad.
Det är det bästa sättet att lura ut honom.
- Med mig som bete. - Det var ditt förslag.
- Du är nöjd att du slapp säga det. - Du trodde att du hade kontroll.
Lever du fortfarande i den villfarelsen?
Draken har en slags abstrakt nyfikenhet när det gäller mig.
Alla psykopater vill läsa om sig själva.
- Du borde utnyttja Freddie Lounds. - Då måste hon ta ett foto av dig.
Jag kan inte gå hem så länge han går fri.
Jag gör ner honom ordentligt och ger honom en chans att komma åt mig.
Det måste bli bra.
- Var gör vi det? - En öppen plats där han kommer nära.
Det låter som en fälla. Han kommer också att se det så.
Om du inte har nån som kan stå bakom det du säger.
Nån som gömmer snarans rep. Ställer du upp som frivillig?
Nej. Då vore jag en idiot.
Du har skrivit några briljanta artiklar i psykiatritidskrifter.
- Tack. - Jag har precis läst den senaste.
- Den är enastående. - Ja, den blev bra.
Den är nog min favorit.
Jag har mött mycket mothugg, men det här var bara elakt.
- Ser du mig som din nemesis? - Nej, ingen nemesis.
- Du motbevisade hela min bok. - Den höll inte måttet.
Självklart inte, jag ljög ju! För din skull!
För att rädda ditt liv! Du motbevisade hela ditt försvar.
Jag tog en enorm risk för din skull, men du förstörde allt.
"Trä brinner för att det innehåller rätt saker."
"En man blir berömd för att han innehåller rätt saker."
Du innehåller inte rätt saker.
Jag är en bästsäljande författare.
Tidskrifterna publicerar bara dina texter för att du är ett missfoster.
Uppmärksamheten är riktad åt ett annat håll nu.
Den boken skriver sig själv. Jag ska kalla den "Drakdödaren".
Jag har bara slutet kvar.
Ödet brukar inte låta oss välja våra egna slut, Frederick.
Det här är det slut som ödet har valt åt dig.
Du förlorar dina tänder och din styrka.
Ingen blir längre rädd för dig.
När dr Bloom har slutat kommer du att få komma ut på avdelningen.
De unga kommer att utnyttja dig för sex.
Det enda du får läsa är det du skriver på väggarna.
Du har sett gamlingarna.
De gråter när de inte tycker om de stuvade aprikoserna.
Förresten...
Jag lämnar ett extra exemplar av min bok här borta.
- Tack, Frederick. - Jag har signerat den åt dig.
- Ska du säga: "Vad var det jag sa?" - Det är inte därför jag är här.
Vi behöver nån som bryr sig mindre om sanningen än om en bra story.
Om du lägger fram dina teorier, så formulerar Will om dem.
Ingen utredare säger sånt, och ingen tidning trycker det.
Men ni gör. Ni säljer tröjor med texten: "Tandfen är ett engångsligg."
Du kan få en. Small eller medium? Small, skulle jag tro.
De säljer inte så bra sen ni började kalla honom Draken.
Han gillade nog inte de homosexuella antydningarna i ordet "fe".
Om ni verkligen vill göra honom förbannad ska ni kalla honom det.
Då så. Då kallar vi honom Tandfen.
Tandfens handlingar kompenserar en outhärdlig känsla av otillräcklighet.
Speglarna innebär att det handlar om hans utseende.
Tandfen är inte bara sinnessjuk, utan även ful och impotent.
Han känner en stark koppling mellan sadistiska och sexuella impulser.
Han är ett bestialiskt, perverst sexuellt misslyckande. Ett odjur.
Hans bestialiska handlingar mot kvinnor -
- är riktade mot en modersfigur.
Tandfen kommer från ett incestuöst hem.
Han är ett barn av en mardröm.
Vi vill ha ett foto av dig här, Will.
Gärna nåt med dig i morgonrock -
- när du sitter och grubblar över den här bilden av fen.
Jag står vid fönstret. Se till att du får med fontänen.
Han måste få hitta mig om han vill.
- Vill du vara med, Frederick? - Till bokomslaget.
Så där, ja.
Alltihop är för passivt för mig. Vi leker lekar i månens skugga.
Han kanske tror att han kan sluta.
Om vi kan fånga honom kanske vi kan hjälpa honom sluta.
Han dödade nästan din familj.
- Det var Hannibal. - Efter 19.15 är det mindre folk ute.
- Du ska ta en promenad vid halv nio. - Han vill komma nära mig.
Jag har krypskyttar på taken, och du får skottsäker väst.
Sju av elva gånger har han siktat mot huvudet.
Ja...
Det var inte alls det jag sa. Dr Lecter gav vilseledande svar.
Jag motbevisar honom i min nya bok, "Blod och choklad".
Kvällstidningarna älskar honom. Det är hans publik nu för tiden.
Vi vet vem hans fans är.
Vill du ha en filt?
Jag hämtar en filt.
Min rygg... gör ont.
Min hud...
Har jag blivit bränd? Jag hoppas vid Gud att jag inte blev bränd.
Bränd?
Bränd...
Nej.
- Vila nu. - Vad gör jag här?
Din botgöring, dr Chilton.
Jag har inte sett ditt ansikte.
Jag kan inte identifiera dig.
Jag vet inte hur du ser ut.
Vet du vem jag är?
Nej. Jag vill inte veta, tro mig.
Enligt dig är jag ett bestialiskt...
...perverst sexuellt misslyckande.
Ett odjur.
Nu vet du, eller hur?
Ja.
Varför ljög du, dr Chilton?
Förstår du vad jag håller på med?
Nej. Nej.
Men jag tror att jag har en möjlighet att förstå.
Då kunde alla mina läsare också förstå.
Känner du dig privilegierad?
Det är ett privilegium, men...
...jag måste medge att jag är rädd.
När jag möter dig man mot man blir jag rädd.
Och det är... väldigt svårt...
...att koncentrera sig när man är rädd.
Du behöver inte skrämma mig för att jag ska bli imponerad.
"Man mot man?"
Du använder det som ett uttryck för ärlighet.
Men jag är ingen man.
Jag har blivit mer än en man.
Tror du att Gud är närvarande här?
Ber du till Honom nu?
Vi ber oftast till Gud när vi är rädda.
Och hjälper Gud dig?
Nej.
Jag vet inte...
Det borde jag... Jag tänker inte på det, men jag borde.
- Borde du? - Jag borde det.
Det finns så många saker som du borde förstå.
Om en liten stund tänker jag hjälpa dig förstå.
- Nej, jag vill inte se ditt ansikte! - Du ska öppna ögonen och se mig.
Annars häftar jag fast dina ögonlock i pannan på dig.
D? Det är jag.
Om det kommer ett ljud ur dig dödar jag henne.
Jag gillar inte överraskningar, och det gör säkert inte du heller.
Jag försökte ringa. Får jag komma in?
Det tar inte lång tid. Jag bad taxin vänta.
- Hur mår du? - Okej.
- På kontoret sa de att du var sjuk. - Influensa.
Du borde inte vara här.
Jag tog med mig soppa åt dig.
Jag... kom inte bara för att ge dig soppa, D.
Jag är skyldig till att tycka om dig.
Bevisligen skyldig.
Jag vet att du tycker om mig också.
Det gör jag.
Jag vet att undvikande kan vara en strategi för att slippa smärta.
Jag har mycket djup ilska inom mig.
Jag kan inte göra mig av med den.
Så jag utnyttjar den. Den gör mig oberoende.
Jag är inte så ärrad att jag inte kan älska.
Jag hoppas att du inte heller är det.
Jag hoppas att du gillar soppan.
Vill du veta vad jag är?
Mer än nåt annat... men jag vågade inte fråga.
- Titta... Ser du nu? - Ja.
- Ser du? - Ja.
Ser du?
- Ser du? - Ja.
Ser du?
- Ja... - Ser du?
- Gud... - Ser du?
- Snälla! Nej! - Vad då?
- Inte jag! - Tänker du ljuga mer om mig?
- Nej... - Varför ljuger du?
Det var polisen. Det var de som sa det.
- Du citerar Will Graham. - Graham var den som ljög.
- Graham... - Tänker du berätta sanningen nu?
Om mig och mitt verk? Om vad jag håller på att bli?
Om min konst...
Dr Chilton...
Är detta konst?
Konst.
Du sa att jag...
...som ser mer än vad du gör, är sinnessjuk.
Jag, som har tänjt världens gränser så mycket mer än du, är sinnessjuk.
Jag har vågat mer än du.
Jag är Draken, och du kallar mig sinnessjuk.
I jämförelse med mig så är du en snigel i solen.
Du får bevittna en stor händelse...
...men du inser ingenting!
Det ligger i din natur att göra en sak ordentligt -
- men inför mig darrar du av skräck.
Skräck är inte vad du är skyldig mig.
Du är skyldig mig vördnad!
För vägen hem.
Is.
Vi kommer att behöva det.
Men innan vi går...
...tror jag att vi ska spela in lite grand.
Titta rakt in i kameran.
Säg efter mig.
Du skötte dig väldigt bra, dr Chilton.
- Släpper du mig nu? - Ja.
Men...
...det finns ett sätt att få dig att förstå bättre...
...och komma ihåg bättre.
Jag vill förstå. Jag har väldigt bra minne.
Nej...
Personlig leverans.
- Får jag öppna det i enrum? - Nej.
MED DESSA FÖROLÄMPADE HAN MIG
Dr Chilton förolämpade mig ofta. Jag förstår känslan.
Var är den andra?
Den här kan ge er allt den andra kan.
Jag är ledsen. Fredericks tragedi har gjort mig på gott humör.
Dr Chilton försvann i går. Han hade väpnad eskort.
Ni låtsades bränna Freddie Lounds i en rullstol för att få tag på mig.
Vad låtsades ni göra med Chilton?
Han gjorde en profil av Draken. För Freddie Lounds.
Vi ville göra honom arg.
Gratulerar.
Du hade kunnat göra allt som dr Chilton gjorde.
Då hade jag fått smaka på din läpp. Igen.
Du förnedrade dr Chilton med din artikel. Du låg bakom det här.
Det var du som gjorde det, Alana. Du lät honom rulla rakt ner i hålet.
Det var inte särskilt professionellt.
Jag har fått uppleva ett stort privilegium.
Jag har sett Stora röda drakens styrka med förundran och vördnad.
Allt som jag har sagt har varit lögner, planterade av Will Graham.
Jag har... hädat mot Draken.
Trots det... är Draken barmhärtig.
Eftersom jag tvingades ljuga är han mer barmhärtig mot mig än mot dig...
...Will Graham.
Känn efter bakom dig, på de små knotorna längst upp på bäckenet.
Känn ryggraden mellan dem.
Exakt där tänker Draken knäcka din ryggrad.
Du har mycket att frukta. Mina egna läppar ska få dig att frukta än mer.
Vill du prata om det som hände med Frederick Chilton?
En syndares gudagivna straff...
...är en spegelbild av den synd som bestraffas.
Contrapasso. Ger du dig in i leken, får du leken tåla.
Chilton förde en tynande tillvaro före "Kannibalen Hannibal".
- Världen skulle få se hans ansikte. - Och nu har han inget.
Jag vägrar känna efter.
Vi färdas alla genom Dantes Inferno, som pilgrimer.
Vi är inte pilgrimer, vi är husdjur.
Stora röda draken dödar husdjuren först.
Du lade handen på dr Chiltons axel i fotot.
Beröring ger världen ett känslomässigt sammanhang.
Andras beröring gör oss till de vi är.
Det skapar tillit.
Jag lade handen på hans axel för att det skulle verka äkta.
För att bevisa att det var han som sa de kränkande sakerna om Draken.
Eller ville du kanske försätta dr Chilton i fara?
Bara lite?
Jag undrar det...
Måste du undra?
Nej.
Vad tänkte du att Stora röda draken skulle göra?
Du var uppenbarligen nyfiken.
Förväntade du dig det här?
Jag blev inte överraskad.
Då kunde det lika gärna ha varit du som tände på.
Du är alltså delaktig.
Hannibal Lecter får saker att hända i världen.
Han har dig.
Han gjorde precis det som Hannibal sa att han skulle göra.
Hannibal sa åt honom att göra det.
- Är du okej? - Visst.
Jag hade insatsstyrkan.
Chilton sa ditt namn när han kom in. Han är helt förstörd. Förbered dig.
Det är Will Graham, Frederick.
Jag är ledsen att det här hände dig.
Det var en fälla.
Du visste det.
Du lurade mig.
Du lade din hand på mig i fotot.
- Som ett husdjur. - Förstår du honom?
Han sa:
"Du lurade mig. Du lade din hand på mig i fotot, som ett husdjur."
- Såg du nånting? - En svart kvinna...
- och hon var blind. - En svart kvinna som är blind.
Reba... Draken nämnde henne när han ringde Lecter.
Vi är framme.
Lovar du att uppföra dig ordentligt om jag släpper dig fri?
Jag visste inte att du brydde dig så mycket om mig.
Jag är glad att du känner så. Men du skrämde mig.
Jag har aldrig gjort dig illa. Jag ville aldrig göra det.
Kan vi inte vara vänner och glömma det här...
Håll tyst.
Jag tänker berätta en sak. Det viktigaste du nånsin kommer att höra.
Lika viktigt som bergspredikan eller de tio budorden. Förstår du?
- Ja, men... - Tyst.
Det har hänt otroliga saker i Chicago och Buffalo.
- Vet du vad jag menar? - Nej.
Det har varit på nyheterna mycket.
Två grupper av människor blev förändrade.
Leeds och Jacobi.
Polisen tror att de blev mördade.
Nu vet du.
Vet du vad de kallar den varelse som besökte de människorna?
- Tandfe... - Tänk efter.
Svara rätt.
Draken nånting... Draken...
Den röda draken.
Jag... är Draken!
Översättning: Peeter S. Randsalu www.btistudios.com